Hvordan kom du udenfor portene?
De er svage, når ens vilje er stærk.
Du risikerer at blive opdaget.
Jeg ville risikere alting for dig.
Vi kan ikke gøre det her.
Nej.
Det kan vi ikke.
Din forbandede skøge.
Jeg beklager.
Domina hidkalder dig.
Beklager. Jeg hørte ikke dig kalde.
Saml Gaias ejendele.
Titus vil have dem fjernet.
Jeg ved, at I var tætte.
Det var et beklageligt uheld.
Hun blev taget fra os for tidligt.
Men var velsignet med en ven som dig, da hun var blandt os.
Hun var mere end en ven.
Hun var familie.
Titus har beordret os til at fjerne Gaias slave.
Han har også beordret, at der skal spredes salt og spelt.
En beslutning og et ritual,
der skal fjerne alle spor af Gaia fra under sit tag.
Jeg bad Quintus tale med sin far,
så Gaia ikke kastes bort fra hukommelsen så let.
En kones ønsker afspejler ikke altid
hendes husbonds.
Da må hun holde dem godt skjult.
Vi fortæller, at ritualet blev udført,
selvom gerningen ikke er gjort.
Naevia og Diona kan bevidne det, hvis der stilles spørgsmål.
Jeg takker.
Jeg angribes på alle fronter!
Tullius spilder blod i vor eget hus,
men min fader fordømmer sin uskyldige søn!
Det er min fejl.
Var jeg blot blevet lidt længere...
Så havde du måske fået en utidig død, ligesom Gaia.
Nej, det er kun Tullius' fejl.
Lyt til dem.
De hepper på de sidste kampe i den gamle arena.
Men her står vi.
Lige så fjernt fra dem som Gaia fra denne verden.
Endnu en gang takket være den forbandede Tullius.
Jeg skal åbenbart alligevel gøre en fremtræden.
Er du inviteret til legene?
Magistraten anmodede om det.
En lille plads, indsatsen er meget større end belønningen.
Det varmer mit hjerte at vide at du står uberørt
af tilknytningen til mig.
Petronius virkede fornøjet af dine tilbud.
Måske er der stadig mulighed for at opnå placering
i den nye arenas åbningslege.
Fuck den nye arena. Fuck Tullius, fuck de skide guder!
Det betyder intet nu. Min far har afgivet sit ultimatum.
Lucretia må ikke længere være min kone.
Har Titus opløst dit ægteskab?
Det ville være flinkt. Jeg skal gøre det
eller se mig selv på gaden, sammen med hende.
Måske er det bedre, hvis hun finder en anden mand.
Jeg ville hellere miste pikken end se hende revet fra mine arme.
Var jeg i samme sted, ville jeg først sige det samme.
Men sagen ville tabe til fornuften:
Hvis du stadig vil drive ludusen,
har du så noget valg?
Din ven virker bedrøvet.
Det ville du også være, hvis en betroet broder præsenterede din røv
til en romer, så han kunne tage den.
Du taler lort.
Din fremtid visner uden Dagan.
Ligesom hans pik.
Den lille, hårløse mand taler sandt,
du er lort uden mig
Forstår du, hvad de siger?
Jeg fanger ord
Snart vil min mund fyldes med dem
Og din vil ikke være nødvendig...
Min ven.
Hvad synes du om Dagan?
Hans størrelse og evner er en fordel.
Hvis hans sløve sind kan trænes, vil han vise sig nyttig.
Gannicus.
Træn med palusen, hvis du kan.
Der skabes komplotter, når man vender ryggen til.
Der står resultaterne.
Beklager, dominus.
Du gjorde blot som beordret.
Det er sønnen der fejler,
drivende på det upassendes kværnende hav.
Jeg vil navigere dette hus mod roligere vande,
hvis dine hænder vil hjælpe mig.
Tal, og sæt dem i sving.
En god del af disse mænd er erhvervet i mit fravær.
Arranger en konkurrence,
så jeg kan bestemme alt under mit tags sande værd.
Vores mester bør ikke være med, indtil han er helt helbredt.
Jeg ser ingen mand som mester, før han beviser det overfor mig.
De der står sejrende i slutningen af bedømmelsen,
vil få en æresplads indenfor disse vægge.
De andre vil blive solgt til minerne.
En hård belønning for dem, der allerede bærer dit mærke.
Jeg er stadig ikke overbevist om, at alle her fortjener det.
Forstår du dine ordrer?
Ja, dominus.
Gladiatorer!
Træd an!
Diona...
- Hvor er Lucretia? - Dominus, jeg henter hende.
Nej, lad hende være. Du kan svare på spørgsmålet.
Er der blevet spredt salt og spelt?
Ja, dominus. Vi har fejet det fra villaen.
Et trin mod den rette sti.
Du burde lade kællingen fortælle egne løgne.
Diona. Sænk stemmen.
Beordrer du mig?
Bestemmer du også, hvem der knepper mig?
- Jeg mente ikke... - Tro ikke, at du er hævet over mig.
Cossutius kunne nemt have valgt dig,
hvis ikke din skede var så løs.
Hvorfor dog sige sådan noget?
Vi har været som en, siden vi var børn.
Jeg anser dig som min bedste ven.
Venskab er et privilegium.
Et privilegium en skøge ikke fortjener.
Gnaeus!
Pollux!
Tag plads!
Hvad er nu det?
En konkurrence, for at rangordne mændene.
Jeg har stadig ikke givet svar,
men du fortsætter som om jeg allerede er borte.
Huset skal i orden igen,
uanset om du kommer til dig selv.
Lucretia er min kone.
Et ord der burde opløfte en mand,
og fylde hans liv med lethed og børn.
Hun giver dig ingen af delene.
Du vil flå hjertet fra brystet,
og forventer taknemmelighed, når det ikke banker mere.
Jeg ønsker blot at kunne kalde dig "søn"
uden at skamme mig.
Jeg har altid kun ønsket at gøre dig stolt,
min fader.
Rangordenen vil blive afgjort ved konkurrencens afslutning, om to dage.
Du får lige så længe til at bevise,
at du er kommet videre fra dine tidligere overtrædelser.
Opløs dit ægteskab
eller stop med at kalde mig "fader".
Jeg nejer og skraber, æder hans lort og takker ham for fornøjelsen.
Er dette belønningen?
At blive smidt ud fra mit hjem? Min mand?
Du må give ham et større show.
Bearbejd ham med lydige ord,
sørg for at hans kop er fyldt med vin...
Hvad er formålet?
Han har truffet sit valg.
Nej.
Han lægger valget i mine hænder.
Jeg skal bevise, at jeg er værdig nok til at kalde mig hans skide søn.
Hvad svarede du?
Det lykkes mig at forsinke svaret,
indtil mændene er blevet rangordnede i konkurrencen.
Jeg ville have troet at svaret ville komme straks.
Vi behøver tid til at overbevise ham om dit værd.
Er det ham der skal overbevises, Quintus?
Det gider jeg fandeme ikke høre på. Jeg forsvarer dig konstant.
Jeg har gjort hvert et offer,
jeg har gjort hver pligt krævet, men nu står jeg her på kanten.
Hvad kan jeg gøre? Jeg har givet dig alt.
Bortset fra et barn.
Jeg taler uden omtanke.
Nej, du taler fra hjertet.
Lucretia...
Lort.
Kalder guderne dig fra vores seng?
Jeg søger deres vejledning.
Fald i søvn igen.
Gid jeg kunne drømme om dig.
Mine egne er fyldt med bekymrende billeder.
Væggene vrimler med hemmeligheder,
der fordømmer dem der kender dem.
Vi har været vidner til uheldige hændelser,
der har været udenfor vores magt.
Men dette er et ærværdigt hus,
Du elsker virkeligt dette sted.
Mit liv var meningsløst, før jeg blev bragt hertil.
Dette hus er soklen, hvorpå jeg blev bygget.
Jeg føler intet andet end dets bjælkers vægt.
Vores byrder er ofte overvældende.
Men det er væres pligt at bære dem.
Kom.
Lad os bede,
og lad os løfte vægten sammen.
Smadr ham.
Måske burde jeg kaste denne fucking haletudse tilbage.
Gnaeus fortsætter med at blive bedre som retiarius.
Han vil snarligt antænde publikum, som jeg lovede.
Beklager at jeg står sent op.
Jeg havde svært ved at sove i nat.
Dit fravær blev ikke bemærket.
Men undskyldningen står stadig.
En nobel gestus, meget værdsat.
Men mulsumen er endnu mere værdsat.
Lad mig fylde din kop.
Gnaeus, sejrherren!
Duratius!
Crixus!
Tag plads!
Begynd!
Crixus lader til at være i god form, ikke?
Han har vist sig at være en vis tilføjelse.
Gaia favoriserede ham fra starten.
Undskyld. Tullius ankommer.
Tullius?
Før ham til mit kontor.
Dominus.
Hvad laver den mand i vores hus?
Mit hus.
Han kommer, fordi jeg inviterede ham.
Tullius burde fandeme smides fra klipperne.
I stedet knæler min fader, så han kan sluge pikken.
Du gør intet for at stoppe ham,
bortset fra at anklage ufortjent.
Det var tåbeligt af mig,
jeg lod frustrationerne rive fornuften fra tungen.
Og talte sandhed som konsekvens.
Jeg vil ikke gøre dig ondt.
Alting er revet ud af kontrol!
Du vil have din egen søn.
Han skal bære dit navn, og gøre dig stolt.
Jeg ville gøre alt for at give dig sådan en skat.
Jeg må give ham mit svar i morgen.
Det er for sent til sådanne drømme.
Intet er umuligt, når man bærer viljen i hjertet.
Hvad skal jeg gøre?
Hvad vi kan, for at slippe af med problemet.
Jeg huskede din smag for mulsum.
Varis forsikrer os, at det er hans fineste årgang.
Jeg kues med honningvin konstant på denne dag.
En simpel gestus,
der skal udjævne kanten på savtakkede begivenheder.
Savtakkede?
Tullius, en kvinde er død.
En romersk kvinde, i mit hus.
Du går for vidt.
Jeg er kommet for at gøre det godt igen.
Med en gave.
Tilbyder du vin, der skal vaske blod væk?
Jeg tilbyder position.
I den nye arenas åbningslege.
Hvorfor dog gøre det?
For at ære historien.
Capua er blevet forbavset over mange mestre
fra huset Batiatus over årene.
Dine mænds historiske sejre var en del af den gamle arena,
ligesom dens træ og dens sand.
Men dens sidste dag passerede med huset Batiatus fraværende.
En utilgivelig tragedie,
forårsaget af en tåbelig søns gerninger.
Han kender min holdning til det.
Men det er ikke kun hans gerninger, der fortjener at blive fordømt.
Man kan ikke ændre fortiden.
Lad os se mod horisonten, mod usete bedrifter,
bedrifter der skal gøres sammen.
Hvad søger du til gengæld
for sådan gavmildhed?
Det eneste jeg nogensinde har søgt.
Gannicus.
Min søn mener, at manden er en mester.
Over alle andre.
Titus, du er en ansvarlig mand.
Det har du altid været.
Jeg beder dig blot overveje, hvad der er bedst for dit hus.
Nyd vinen.
Domina beder om mad og vin.
Diona?
Tag en pause, hvis du vil. Jeg siger, jeg ikke kunne finde dig.
Naevia?
Mine ord,
de blev ikke sagt i alvor.
Jeg ved det.
Dit venskab...
Din kærlighed...
Den minder mig konstant om, hvad jeg har mistet.
Jeg beder til guderne hver nat,
om at den næste mand, jeg tvinges til at ligge med, dræber mig.
Beklagelige nyheder
Vi skal kæmpe mod hinanden i næste kamp, min broder
Jeg har stadig ikke vundet en kamp i rangordningen
Jeg frygter minerne, hvis ikke jeg viser mit værd
Gannicus!
Du er sejrherren.
Jeg havde dig næsten.
Næsten.
Ashur. Dagan.
Tag plads.
Jeg ved, at jeg ikke kan besejre dig
Jeg vil bare ikke fremstå som tåbe
Begynd.
Nu er det din røv, der bliver kneppet
Er den gode Tullius gået?
Det er han.
Hvad har han taget fra vores hus denne gang?
Vær venlig, min ven...
Lad mig slutte på fødderne
Ashur, fucking sejrherren!
Hvil, og plej dine sår.
I morgen stopper konkurrencen,
og dommens dag vil komme.
Jeg vil gerne tale med dig.
I lige måde.
Følg mig til byen, og lad os knuse dem.
Melitta.
Når de er taget af sted,
vil jeg gerne bede dig om noget.
Jeg har følt dine øjne hvile.
Men de vender sig altid bort, når jeg møder dem.
Det burde dine også.
Jeg må hive dem ud,
hvis de adlyder sådan en ordre.
Du må stoppe det her.
Det har jeg sværget på, tusind gange om dagen.
At vende mig mod druk og skøger, at tvinge dig fra mit sind.
Så fanger jeg et glimt af dig.
Og min verden slutter.
Jeg har aldrig følt større kærlighed,
end når jeg holder min mand i armene.
Gannicus. Hvad opholder dig?
Du sænker paraderne, hvilket giver Barca en fordel.
Han havde dig næsten.
Jeg var fortabt i et øjeblik.
Fanget af en drøm.
Så vågn op fra den.
Forlad os.
Du er galler, ikke sandt?
Jo, domina.
Mange tror på, at en gallers sæd rivaliserer selveste Jupiters.
Sig mig.
Hvor mange sønner sprang fra din faders pik?
Fem, domina.
Og fra hans fader?
Det samme.
Din subligaria,
fjern den.
Du må aldrig tale om dette.
Forstår du, slave?
Ja, domina.
Jeg vil ikke se på dig.
Synet giver mig kvalme.
Træng ind i mig.
Stop ikke, før du har spildt din sæd.
Mine første minder blev skabt indenfor denne arena,
da jeg så legene som barn, på min fars knæ,
stadig for ung til at forme ord.
Selv dengang, vidste jeg,
at jeg ville vie mit liv til stedet.
Et nobelt kald.
Et kald, jeg havde håbet, at du ville dele.
Blev jeg ikke også opfostret her? På dit knæ?
Det blev du.
Jeg frygter, at det er det eneste, vi har tilfælles nu.
Du bebrejder mig, som du altid har gjort.
Jeg holder dig ansvarlig for dine handlinger.
Du har givet mig megen hjertesorg.
Du lytter aldrig til mine ord.
Du kæmper evigt mod mig,
du og dine ambitioner, som lynet mod mine ønsker.
Det har ledt os hertil.
To mænd der er evigt uenige.
Kørt fast i ruinerne af det, der kunne have været.
Ruiner jeg har hjulpet med at skabe.
Jeg ønskede dit selskab her, så de kan blive begravet.
Quintus, du er min søn.
Jeg vil altid elske dig,
uanset hvilken sti du vælger.
Hvad er kilden til denne fossen, efter evindelig tørke?
Tullius har givet et tilbud.
En plads i åbningslegene.
- Til hvilken pris? - Gannicus.
Hvad er dit svar?
Meningsløst,
hvis ikke du er ved min side, når dagen er omme.
Du giver mig indtil i morgen, men forsøger at fremtvinge et svar?
En dag, et år...
Enten kender man sit hjerte eller ej.
Stå ved mig. Så vil vi rejse os sammen.
Jeg går ikke fra min kone.
Du ønskede ikke dette liv, gjorde du?
Uanset hvilket liv du finder i denne verden,
beder jeg til, at det bringer dig fred.
Fader.
Et minde.
Om forgangne dage.
Jeg kunne ikke gøre det.
Sæt dig ved mig.
Jeg havde våbnet i hånden. Han havde ryggen til.
En enkelt bevægelse, og vores byrde ville forsvinde evigt.
Men da øjeblikket kom,
talte han hengivent til mig, og hans ord gav mening.
Det var en fejl af mig at skubbe dig mod sådanne planer.
Nogle handlinger har en for høj pris.
Selvom det ikke skete, bevæger jorden sig under os.
I morgen, må vi forberede os på at forlade dette hus.
Har du givet dit svar?
Det eneste min tunge kunne ytre.
Du beærer mig.
Jeg forsøger at nå solen, for kun at falde i dybderne,
mens Tullius rider med Apollo,
og bestikker sin vej frem med en amfora mulsum
og løfter gjort af varm luft.
Det betyder ikke noget.
Vi må forlade dette hus,
bærende kun vores tøj,
et par enkelte ejendele. Ikke en slave til at ledsage os.
Vi har mistet alt.
Ikke alting.
Det ærgrer mig at miste Dagan.
Syreren viste meget talent.
Men Dagan vil være blind for angreb fra højre.
Lad os gå fra det uheldige til det velsignede.
Hvem ligger i toppen?
To mænd er lige. Crixus og Gannicus.
De skal møde hinanden i den sidste konkurrence.
Gannicus skal fjernes fra striden.
Jeg har sendt ord til Tullius om accept af salgsbetingelserne.
Salg til Tullius?
Han byder.
Jeg havde tanker om at afslå, men de er svundet ind.
Jeg vil tale for at gentænde dem.
Stærke ord, Oenomaus.
Quintus har forsøgt hårdt at overtale mig om det.
Han overdriver Gannicus' værd, med store omkostninger for huset.
Beklager, jeg er enig med din søn.
Ingen er mere værdig til at holde titlen som mester.
Du lader personlige relationer sløre din dømmekraft.
Ja, Gannicus er en betroet ven.
Men jeg taler som doctore,
Hvis jeg trækker accepten tilbage,
bliver vi ekskluderet fra fremtidige lege.
Vi må bede om kampe
i de mindre arenaer i Nola eller Neapolis.
En stor pris,
som det ærefulde svar ofte har.
Så lad guderne vise vejen.
Hvis Gannicus beviser sit værd mod Crixus,
bliver han. Hvis han falder,
skal han forlade dette hus,
i trop efter de der ikke ærer det.
Dominus.
Skal jeg sælges til narren Tullius?
Kun hvis du taber.
Tøm dit sind.
Bevis at du er den mand, jeg kender dig som.
Doctore.
Lad os begynde.
Og vide hvem dette hus' mester er.
Crixus.
Gannicus.
Tag plads.
En anden chance for at bevise mit værd mod dig.
- Guderne har hørt mine bønner. - De svarer dig med en forbandelse.
Begynd.
Fader,
vi er næsten klar til at gå.
Vent lidt, og se dystens slutning.
Gør forberedelserne færdige.
Crixus viser igen god form.
Det gør Gannicus også.
Du har ofte rost begge mænd.
Måske har du faktisk lært noget efter alle disse år.
Måske.
Du har mistet forstanden.
Al opmærksomhed er på dysten.
Ingen vil bemærke dit fravær i mange timer.
De mærker mig som fugitivus!
De finder dig ikke.
Køb rejse til langt fra Capua
og alle de ting, der er blevet gjort mod dig.
- Hvor har du den fra? - Taget fra Gaias ting.
De vil ikke blive savnet.
Din tilstand forværres hver dag.
Lad mig ikke være vidne til dit endeligt.
- Kom med mig. - Jeg tjener domina.
Mit fravær ville blive bemærket.
Af sted, før dysten slutter.
Jeg vil se dig igen, en skønne dag. Det sværger jeg.
Af sted.
En kamp der vil gå over i historien.
Jeg vil savne det her.
Vand.
Crixus, sejrherren.
Hvorfor sænkede du paraderne?
Du er mester nu.
Det er alt, der betyder noget.
Jeg havde ikke troet det muligt.
Det kan siges om mange ting denne dag.
Quintus, det er ikke for sent...
Fader?
Hent medicus!
Din far brænder med høj feber,
en slem tilstand for en mand på hans alder.
Kan man ikke gøre noget?
Jeg har ikke de nødvendige urter.
Det er for sent til at skaffe dem.
Af sted. Jeg ser efter ham.
Jeg leder overalt i Capua efter det vi behøver.
Jeg vil gerne hjælpe til.
Det vil være værdsat. Kom.
Hold ham i ro indtil vi kommer igen.
Giv ham lidt vin, hvis han går i krampe.
Drik.
Fjern Tullius' vin fra mit åsyn.
Beklager, domina.
Jeg vil gerne besøge Gannicus.
Beder du om det nu?
Jeg ved, at han skal sælges i morgen.
Jeg vil tale med ham for sidste gang, inden han rejser.
Jeg vil drikke med en gammel ven.
Er det alt, jeg er?
En ven?
Gannicus...
Jeg er ikke glad for honning i vinen.
Den maskerer kun den bitre smag.
En velsignelse i sådanne øjeblikke.
Du skal sælges til Tullius.
Oenomaus advarede om det, skulle jeg tabe mod Crixus.
Du lod Crixus vinde.
Hvorfor ville du gøre det?
Jeg kan ikke blive bag disse vægge,
kigge på dig hver dag, og blive benægtet din berøring.
Jeg har aldrig afvist en udfordring,
men jeg er ikke stærk nok til at møde denne.
Så er det for det bedste.
Fordi, trods mine ord,
er jeg svag.
Jeg vil ikke have vin.
Det er medicus' ordre.
Drik.
Det vil hjælpe dig med at hvile.
Min søn opgiver alt for dig.
Og jeg for ham.
Elsker du ham virkeligt?
Af hele mit hjerte.
Han er aldrig mere glad, end når du er ved hans side.
Fortæl mig, at jeg har taget fejl af dig.
Sig, at du ikke er den slange, jeg har anset dig som.
Det er jeg ikke.
Jeg er meget værre.
Din holdning om mig har aldrig betydet noget for mig.
Min dårlige avl,
at jeg ikke har nogen familie eller noget navn af værdi.
De ting kan jeg ikke benægte.
Men at du anså din søn som skidt,
en mand jeg elsker mere end livet,
det kunne jeg ikke tolerere.
Så jeg begyndte at forgifte din elskede honningvin.
Jeg ville ikke dræbe dig,
blot for at efterligne sygdom.
En hoste, der bliver gradvist værre,
kan nemt tilskrives Capuas støv og varme.
Det bragte megen glæde, da du rejste mod Siciliens våde kyster.
Og Quintus,
hvor han blomstrede op da skyggen over ham forsvandt.
Så vendte du tilbage
for at torturere ham, som du gjorde i alle de år.
Så jeg begyndte at bringe dig din honningvin igen,
for at tvinge dig til Sicilien igen.
Men det var ikke nok.
Dit svigtende helbred berørte dig ikke.
Nej.
Vi havde brug for en mere permanent løsning,
en jeg tilføjede til Tullius' gave.
Quintus tilgiver aldrig Tullius.
Han vil slå til i dit navn,
og Gaias død vil blive hævnet.
Træk vejret, træk vejret.
Træk vejret!
Du forbander dette hus.
Nej, fader.
Jeg opløfter det.
Træk vejret. Melitta!
Melitta, træk vejret.
Melitta, træk vejret!
Nej!
Domina.
Melitta...
Vinen...
Det var vinen.
Tag hende.
Oenomaus må ikke vide, at hun var i din celle.
Hun var aldrig sammen med dig.
Tilbage til ludusen.
Af sted!
Oversættelse: Caspar Kjellberg
Danish